Vom vedea sânge roman pe zăpadă !
Nu vreau ca oamenii mei să mărșăluiască în viața de apoi.
Iar eu nu voi muri cu o sabie de roman în spate.
Te-am avertizat să stai departe de oameni ca mine.
Cunoști durerea și pierderea. Un ghinion împărtășit de mulți din noi.
- Vei avea comanda sub Tiberius. - Nu un copil care-și pierde sabia.
Uite unde ne aflăm. Tu ești sub picior.
- Va trebui să rămân în Sinuessa ? - Chiar în această vilă.
- Sub comanda lui Tiberius ? - Știu cât de mult ține la tine.
Era disperată să discute cu tatăl tău.
- Ce o apasă așa de tare ? - Acest lucru este un mister.
Sclava mea a fost escortată în Sinuessa ?
S-a alăturat rebeliunii.
Rebelii au ajuns la zid.
- Trebuie să ne retragem. - Mărețul Crassus se retrage.
Se va întoarce.
SPARTACUS: RĂZBOIUL CONDAMNAȚILOR Sezonul 3, Episodul 8
CĂI SEPARATE
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Spartacus, romanii se apropie de pozițiile din spate.
Asta e tot ce poate oferi azi Roma ?
Încă nu mi-am făcut plinul de sânge.
Crassus ne atacă de două ori pe zi.
Sunt totuși doar o mână de oameni.
Încearcă să câștige timp ca legiunile lui să se apropie,
știind că-i vom proteja pe cei mai slabi dintre noi.
O strategie bine definită.
Spune-le Zeilor tăi că Crixux se ușurează pe ei.
Crixus !
Vreau să vorbesc cu el cât timp mai trăiește.
La câte zile de marș se află Crassus în urmă ?
Du-te naiba, sclav nenorocit !
Asigură-te că limba lui e mai dulce.
La patru zile.
Adunați armele și ne alăturăm marșului.
Am făcut ce mi-ai cerut.
Te implor să-mi cruți viața.
Ai implorat pe cine nu trebuie.
Au trecut trei zile de când a murit, după putreziciune și duhoare.
Am câștigat o zi în fața lui Spartacus.
Este chiar o minune ?
Oamenii de abia s-au odihnit de la culmea Melia.
Nici nu vor primi în noaptea asta.
Dă comanda legiunii a doua să nu se odihnească
și să-i urmărească în efectiv complet.
- Îi forțezi prea tare. - Acum nu e vremea pentru vorbe blânde.
- Nici intenții moi. - Tânjesc după viitorul conflict.
Totuși o legiune în pragul colapsului
nu este un gând bun pentru Spartacus și oamenii săi.
Chiar și cei care au grad, dacă nu pot ține pasul
vor fi doborâți acolo unde stau.
Decimarea nu a fost suficientă ca amenințare ?
Nu vreau să ne scape !
Imperatorule, senatorul Metellus cere o audiență.
Metellus ?
M-ai trimis la Roma să vorbesc despre căderea inevitabilă a lui Spartacus la Melia,
doar ca să primesc vești recente care să mă facă să arăt a prost.
Cuvântul tău nu-mi place.
Și eu găsesc la fel multe lucruri într-o campanie dezamăgitoare.
Spartacus își prelungește finalul.
Du-te la Roma și transmite mesajul.
Sunt un senator al Republicii, nu un mesager
pentru a transmite mesaje despre o victorie imaginară.
Ești ceea ce consider că ne este necesar.
Sau ai uitat înțelegerea noastră ?
Încă promiți vila din Sinuessa
și bani din taxe !
Asocierea cu numele Crassus
va face doar să-l păteze pe al meu.
Nimic nu s-a schimbat.
Îl voi aduce pe Spartacus și rebeliunea lui sub picior.
- Așa cum am promis. - Cuvinte îndrăznețe
de la un om a cărui sclavă de încredere s-a alăturat rebeliunii.
Nu te băga.
Ai înnebunit ?
Mă voi asigura că senatul te va da afară
că ai pus mâna pe un membru onorabil.
Vei face precum comand !
Mărcuș !
Întoarce-te la Roma
și dacă vei vorbi de asta sau vreun cuvânt împotriva mea
și îmi voi dedica averea spre sfârșitul tău.
Aveți grijă să se suie pe cal
și a doua legiune să pornească spre Spartacus.
Dă ordin să plece când se dă comanda.
Nu trebuie să cădem pradă confortului.
Nu îmi place să fug ca iepurele
de un vânător imaginar.
Nici eu.
Totuși trebuie să stăm în fața lui Crassus
până ne refacem numărul.
O cale înțeleaptă.
Totuși aș prefera una pavată cu capete romane.
Asta s-ar putea să ni se întâmple, dacă nu suntem precauți.
Un cuvânt nefamiliar din gura ta.
Vorbesc acum cu gândul la cei mai puțini capabili dintre noi.
Și totuși devorează la fel de mult ca un om ce poartă o sabie.
Nu se înșeală cu asta.
Proviziile sunt aproape pe sfârșite.
Curând foametea se va abate asupra noastră,
așteptând la fiecare pas.
Gannicus.
Ia-l pe Lugo și iscodiți în față.
Aș vrea să știu dacă există oportunități de carne sau grâne.
Nu putem fugi pentru o eternitate.
Cât de curând, din nou,
va trebui să stăm și să luptăm.
Într-o zi.
Știi că de data asta are dreptate.
Nimic nu este sigur, în timp de război.
Este posibil ?
Să scăpăm din nou din ghearele lui Crassus ?
Nu aș vrea să te văd prins între ele.
Mi-am extins eforturile,
și aș vrea să împărțim.
Dacă vrei... ?
La naiba !
Fă focul.
Și să știi că sunt cu ochii pe tine.
În ochii lui se vede încruntarea.
Continuă să te dovedești capabil împotriva romanilor,
și vei vedea că va dispărea.
Omul nu trebuie să-și facă griji în asemenea probleme.
Totuși în problemele inimii,
grijile lui sunt bine fondate.
Scapă de ele.
Și nu mai deschide subiectul.
Dacă ai fi râs fără plăcere la glumele mele,
aș ști că sentimentele nu sunt împărtășite.
Totuși luminezi,
arătând o reflexie împărtășită.
Mi-ai greșit reflexia cu a ta.
Și mă înșel că atunci când plec tragi cu ochiul ?
Sau oftezi atunci când trec pe lângă ?
M-am temut de nopțile petrecute sub cerul liber.
Mulțumesc.
Un lucru de mică importanță.
Mică ?
Nu cu mult timp în urmă ai fi găsit bucurie
în suferința mea.
Nu te gândi car mi-a pierit gândul.
Atunci de ce mă ajuți ?
I-l ofer lui Spartacus.
Nu are sens,
totuși se pare că este atras de tine.
Nu am cuvinte...
Nici eu dorința să le aud.
Spartacus a sacrificat mult în viața lui.
Merită unele mici clipe de fericire.
La fel ca mulți.
Îmi cer scuze.
Am nevoie de ajutor.
Trebuie să reziști
cât de mult poți.
Din nou.
Nu pot.
Calmează-te.
Și fă cum ți s-a spus.
Aducătorul Ploii...
Dacă vrei să trăiești, rezistă. Acum.
Sabie. Repede.
Ești binecuvântată cu un fiu.
Uită-te la mădularul lui,
bălăngănindu-se de parcă ar fi chiar Jupiter !
Mă rog să-l folosească doar pe cele care binevoiesc.
Este norocos să aibă asemenea mâini pricepute
să-l aducă pe lume.
Ai mai făcut asta ?
De multe ori, pentru cei supuși stăpânului meu.
Mă întreb dacă îl cunoșteam.
Ce nume avea ?
Pompo.
Un crescător de animale de lângă Campania...
Vorbește de Pompo,
dar semnul de pe mâna ei arată un alt stăpân...
Ai fost chiar sclava lui Mărcuș Crassus ?
Am fost.
Un alt spion trimis să se infiltreze.
Ce fel de spion încearcă să înșele
ajutând la nașterea unui copil ?
Unul trimis de omul care încearcă să ne omoare !
Nu m-a trimis.
Am fugit din cortul lui la Culmea Melia.
De ce i-ai întors spatele, în detrimentul frigului și furtunii ?
Vorbește
sau vei fi tăcută pentru totdeauna.
Fata este o fugară ca mulți dintre noi,
indiferent de la ce stăpân vine.
Merită protecție,
nu amenințări deșarte.
Nu sunt deșarte.
Nu spre cineva care poartă semnul dușmanului meu.
Crassus nu mi-a făcut rău.
Totuși fiul lui mi-a provocat răni grave.
Și ar fi continuat să facă asta.
Soția mea nu a fost tratată corect,
de cei care-și spuneau stăpâni.
Este responsabilitatea ta.
Ai grijă de ea.
Și să știi că dacă povestea ei este departe de adevăr,
viața ei va fi curmată.
Mulțumesc.
Acest lucru mă îngrijorează.
Laeta are dreptate în această problemă
Nu putem întoarce spatele oricărui sclav care își dorește libertatea.
Atunci să fie liberă să fie înfometată cu noi toți.
Asigură-te că totul este gata înainte să te duci la culcare.
Urmăm legiunea a doua la prima lumină.
Nu-mi amintesc să fi comandat prezența ta.
Evenimentele recente au făcut asta.
Dispari din vedere.
Îmi fac griji
pentru tatăl tău.
Și care sunt motivele grijii tale ?
Capriciul.
Manierele lui de la Culmea Melia au fost...
neliniștitoare.
Comandă cu mână de fier.
A intrat într-o încleștare cu un aliat.
Metellus a depășit măsura.
Este un prost, aici nu te contrazic.
Totuși unul care este un Senator al Republicii.
La fel este și tata.
Al cărui răspuns a depășit cu mult insulta suferită.
În special pentru un om care se mândrește
că are totul sub control.
Suntem în război, Tiberius.
Împotriva unui dușman care
va exploata cea mai mică slăbiciune,
și ne va duce spre pieire.
Fii mai direct și treci la subiect.
Preaiubitul fiu se află din nou în favorurile tatălui.
Sfatul venit din gura ta
poate să-l umple de rațiune.
Și să risipească gândul evadării lui Kore...
Ce tupeu ai !
De aceea ai venit la mine.
Să calmez furtuna mâniei lui înainte
de a fi luat de ploaie.
Ai înțeles greșit...
Nu ai fost tu cel care a încălcat comanda
s-o aduci pe Kore la culmea Melia ?
Să-i oferi oportunitatea să-l trădeze ?
A venit cu lacrimi pe obraji,
să vorbească cu tatăl tău despre fiul său.
Un simplu șiretlic,
unul făcut pentru a o ajuta să scape la Culmea Melia
și să se alăture rebeliunii.
Cred că este un șiretlic.
Totuși nu unul inițiat de mintea unei sclave iubitoare.
Ce i-ai făcut, băiete,
de-ai făcut-o să fugă ?
Ți-ai forțat micuțul mădular în ea.
Depășești limita, Tribunule !
De multe ori, în fiecare zi.
Totuși în această problemă, amândoi știm că n-o fac.
Voi descoperi adevărul cu ceea ce ai făcut.
Și tatăl tău va reveni din nou la rațiune...
când inima rănită va ști că
Kore nu este cea care l-a trădat.
Copilul s-a născut într-o viață de urină și rahat.
Este liber.
Precum mulți dintre noi.
Așa cum sunt și eu acum, mulțumită ție.
Aș vrea să fii binecuvântată cu mai mult decât cuvinte.
Un dar neterminat de mâncare.
Și o casă cum se cuvine să-ți țină de cald în nopțile friguroase.
Poate și un copil al nostru într-o zi...
Totuși nu am avut puterea să-ți ofer nimic din astea.
Puterea ta m-a scăpat de mine.
M-a ghidat din umbre, și mi-a redat viața.
O viață pătată cu sânge și luptă.
Calea mea mi-a fost aleasă.
Nu de destin,
nici chiar de Zei.
Am ales să merg alături de tine,
în această viață și cea de apoi.
Până ne vom găsi pe acele maluri...
am dorința de a trimite acolo cât mai mulți romani
înainte să ajungem și noi.
Nu merit o femeie ca tine.
Ești singurul om care o merită.
Crixus.
Gannicus și Lugo s-au întors.
Spartacus vrea să-ți vorbească.
Au pus ochii pe o vale.
Sunt 20 sau mai multe vile acolo.
Turme de bovine și capre pasc solul.
Atunci să ne abatem asupra lor,
și să ne asigurăm că sângele bestiilor și romanilor
se amestecă cu lumina lunii.
Și la ivirea zorilor, aș merge spre nord.
Spre culmile Alpilor.
Ai face tabăra pe munți ?
Nu.
I-aș trece.
Și în partea cealaltă,
aș împărți oamenii.
A înnebunit ?
Crassus urmărește o singură armată, care este ușor de depistat.
Mii de sclavi mergând liberi peste ținuturile Republicii... ?
Nici măcar el nu are atâtea resurse să-i găsească pe toți
împrăștiați în ținuturi străine.
Tot ceea ce am făcut.
Tot ceea ce s-a pierdut.
Nu va conta nimic dacă, ne întoarcem și fugim.
Dacă rămânem, Crassus va fi în spatele nostru...
Lasă-l să vină.
L-am mai învins înainte.
Și poate o vom face din nou.
Dar care va fi prețul ?
Câți de-ai noștri vor cădea ?
Câte femei care nu pot să ridice arma ?
Sau câți noi născuți ?
Aș vrea să-i văd liberi.
Departe de umbrele întunecate ale Republicii.
Atunci s-o lovim în inimă,
și să ne asigurăm că umbra e ridicată.
Armata lui Crassus presează dinspre sud.
Dacă am merge spre vest am fi la porțile Romei
înainte ca legiunile lui să se întoarcă și să apere orașul.
Ai ataca chiar Roma ?
Și aș vrea să tremure.
Așa cum au tremurat oamenii
când a căzut Batiatus.
Lăsați-ne.
Știi că aici dețin terenul înalt.
Câți romani au ajuns în viața de apoi ?
Republica se zdruncină
la numele de Spartacus și a armatei lui de sclavi.
Doar am zgâriat încheietura bestiei.
Pentru a ne băga colții în beregată...
Acum mă tem de represalii.
Aducătorul Ploii ?
Învingătorul Umbrelor Morții ? Se teme ?
Nu pentru mine.
Grijile mele au trecut departe de asta.
M-am săturat să fug.
Atunci odihnește-te.
Cu Naevia alături de tine.
Nu vrea să se îndepărteze de cauză.
Nici eu.
Până când Roma va cădea sub picioarele noastre.
Ai vrea să mărșăluim spre moartea noastră.
Aș vrea să fim liberi.
Cu adevărat liberi.
Crezi că Crassus se va opri
după ce vom trece munții ?
Că Republica ne va lăsa să scăpăm în tăcere ?
Le-am arătat o vulnerabilitate.
Le-am arătat că o mână șovăielnică
poate deveni un pumn.
Am provocat ideea
că un sclav trebuie să-și știe tot timpul locul,
acceptând bățul și cureaua deoarece era dur în a o accepta.
Noi le-am construit măreața Republică.
Cu mâinile noastre cu sângele și viețile noastre.
Și o putem vedea căzând, la același preț.
Tu mi-ai deschis ochii la asta, Spartacus.
Nu-mi cere să-i închid.
Era mai simplu între noi.
Când legătura era numai de ură.
Acele zile au trecut.
Cu sau fără tine,
voi mărșălui spre Roma
cu cei care au dorința de răzbunare.
Am luptat pentru a putea să ne făurim propriul drum.
Nu voi mai sta în calea drumului tău.
Atunci la răsărit.
În sfârșit vom merge pe căi diferite.
Crixus.
Îți voi mai cere un singur lucru.
Valea este cucerită !
Să împărțim prada de război !
Și să dăm o petrecere pentru Crixus,
și cei care-l urmează pe Galul Neînfrânt !
Mă arde pe gât.
Așa cum fac toate băuturile bune.
Poate ar trebui să rămâi la apă
și la gânduri mai pure.
Sau poate ar trebui să-ți iei altul.
Acesta este gol...
Amintește-ți când te va durea capul de dimineață
dar eu urmez ce mi se comandă.
Acum ești cu micuța ?
Îmi cer scuze.
Nu am vrut să te rănesc.
O vei distruge pe micuță cu băutura și modul tău de a fi.
Și din nou îți vei croi drum spre patul meu.
De ce nu bem împreună un pahar ?
Aș vrea să am mintea liberă.
Când răsare soarele,
și Crixus va ataca Roma.
Întotdeauna ne-am aflat la capete opuse eu și galul.
Totuși îi voi duce dorul.
Eu nu-i voi duce dorul.
Îl urăști ?
Nu-i voi simți lipsa...
deoarece nu voi pleca departe de el.
Îi întorci spartele lui Spartacus să mărșăluiești cu Crixus ?
Spartacus îmi este ca un frate.
Totuși în asta avem păreri diferite.
Pentru mine nu există viață după Alpi.
Nu sunt nici păstor, nici plugar.
Lupta și sângele sunt tot ceea ce cunosc.
Atunci este stabilit.
Mâine mergem spre Roma cu Crixus.
Auzind asemenea vorbe ridică moralul.
Totuși aș vrea să mergi cu Spartacus.
Locul meu e alături de tine.
Nu și în asta.
Odată ai jurat că nici măcar Zeii
nu mă pot lua din brațele tale.
Și acum mă dai deoparte ?
Inima mea nu va mai bate pentru altul.
Și va înceta să bată,
dacă te voi conduce spre pieire.
Sunt un războinic.
Unul de care sunt mândru.
Folosește-ți abilitățile pentru a-l ajuta pe Spartacus,
și ajută-i pe cei mai puțini capabili spre libertate.
Nu-mi cere să-ți întorc spatele.
Îți cer numai să trăiești.
Și ce bucurie să mai am
care să mai fie găsită în restul zilelor.
Crixus.
Aș vrea să vorbim.
Se vor lovi de cea mai puternică stâncă,
dacă vor să ne schimbăm gândul.
Aș vrea să împărtășim un pahar
cu un bărbat mai demn.
Un sentiment care nu a fost împărtășit tot timpul.
Și nu tot timpul meritat.
De niciunul din noi.
Sunt cunoscut că, ocazional, mă contrez.
Un talent cu care te întrec.
Este o minune,
că încă nu ne-am ucis între noi.
Dacă am putea întoarce anii,
spre o cale mai bună.
Nu aș vrea să fie altfel.
Am reușit imposibilul.
Am distrus Casa de Batiatus.
Am distrus arena din Capua.
L-am învins pe Glaber și toate hoardele romane care au urmat.
Am adus un echilibru.
Dacă am fi fost luați în brațe iubitoare,
soarta ne-ar fi dus pe un destin mai puțin glorios.
Odată Batiatus m-a avertizat că un om trebuie să-și accepte destinul...
sau va fi distrus de el.
Nemernicul ne-a spus asta tuturor.
Sper ca al tău să aibă toate dorințele.
Și că într-o zi ne putem saluta din nou în această viață.
Sânge roman !
Cauzează durere ?
Toate rănile se vindecă într-o zi.
Totuși rănile pe care i le-am cauzat lui Metellus
vor supura tot timpul.
Pentru restul zilelor,
Metellus se va teme de numele Mărcuș Crassus.
E vremea ca cei de sub noi să primească lovituri dure
pentru a înțelege cum venim asupra lor.
Și să ne asigurăm că nu vor trăda.
O lecție bine învățată de Metellus.
Poate dacă și lui Kore i s-ar fi dat o asemenea instrucție...
Nu-i rosti numele.
Îmi cer scuze.
Mă doare inima să știu cât de rău te-a rănit.
I-am oferit ce am putut.
Tratând-o ca pe o sclavă nu ar fi avut sens.
De ce ar risca totul să plece din brațele iubitoare ?
Mă consider vinovat.
Ce au făcut mâinile tale pentru cauza așa ceva ?
Este ce nu au făcut.
Știam că Caesar nu este credincios.
Dacă aș fi fost cu ochii pe el,
nu ar fi fost în stare să o aducă pe culme...
și să-i ofere oportunitatea să fugă.
Caesar are o minte sălbatică.
Totuși nu cred că
îi cunoștea gândurile.
Și cred că adevărata putere este realizată prin
multe poveri, tată.
Una din ele ar fi în cine să ai încredere.
Un sfat bine primit.
Ești sigur de asta ?
Am un impuls în a merge în direcția opusă.
Un lucru pe care l-am observat.
Mulțumesc că ai fost alături de mine,
chiar și atunci când nu aveai încredere.
Cred în om.
Și întotdeauna o voi face.
Agron.
Sper că vei găsi ce cauți.
Și tu un pic de confort,
în ciuda a cele întâmplate.
Niciunul nu merită mai mult, frate.
Unde este Kore ?
Strânsă în brațe care o alină.
Și este plină de mulțumire că încă mai trăiește.
O bunătate venită din gura ta.
Una la care nu mă așteptam să o grăiesc
pentru viața unei sclave.
Nu am tratat pe nimeni greșit,
când eram stăpână în casă.
Totuși i-ai ținut în posesia ta.
Lucruri care po fi cumpărate și vândute.
Așa cum am fost și eu vândută de Crassus, sau ai uitat...
Ai suferit numai scurte clipe
pe care mulți nici nu le-au cunoscut.
Dorești să comparăm rănile ?
Hai să le comparăm și să vedem.
Rănile tale trebuie să se fi vindecat.
Ai devenit vechea femeie dificilă.
Nu te poți întoarce de la adevărata natură.
Nu.
Nu putem.
Să ne bucurăm de sărbătoare.
Un drum greu neașteaptă la răsărit.
Mi-am făcut plinul de vin.
Și companie puțin dorită...
Totuși ești roman.
Un lucru nu prea aproape inimii.
Nu inima ta o urmăresc în seara asta...
Parcă ieri erai galul cu gură mare,
nerăbdător să dovedești în arenă.
Acum mii dintre ei te urmează bucuroși,
în asaltul asupra Romei.
Aș spune că este o binecuvântare chiar de la Jupiter în persoană,
dacă tu te-ai alătura nouă.
Călătoria mea se îndreaptă în altă direcție.
Nu este cauză mai mare,
decât cea de a te întoarce bărbatul de la bătălie.
Suntem pregătiți ?
La comanda ta, plecăm spre Roma.
O decizie pe care incă planează incertitudinea.
Dacă aș fi crezut în zei,
Aș despica cerurile în rugăciuni dacă aș fi greșit.
Și aș da tot ce am, ca să-ți demonstrez că tu ești prostul.
Mergem spre Nord, către munți !
Spartacus...
Când ne aflam la ludasul lui Batiatus,
mă gândeam cum am fi fost ca frații,
în altă viață.
Totuși nu în viața asta.
Știu că am greșit.
Și întotdeauna o să te consider ca atare.
La fel și eu.
Spartacus își împarte forțele ?
Mulți dintre ei merg în nord, spre munți.
Numărul lor e plin de femei și copii.
Restul ?
În ce direcție se îndreaptă ?
Vest.
Spre Roma ?
Ce cale vrei ca noi să urmăm ?
Nu este decât una.
Orașul trebuie apărat.
Alții vor opune rezistență în drum
și Arrius împreună cu legiunea lui, menține pozițiile dincolo de porți.
O singură legiune îi va da lui Spartacus o scurtă pauză.
Spartacus nu comandă forțele din vest,
până la vederea exodului.
Câinele lui Galul conduce asaltul.
Crixus ?
Un om cu aceiași îndemânare.
Și o pasiune mortală.
Nu este Aducătorul Ploii.
Nu putem pleca din Roma neapărată.
Arrius va încetini înaintarea lui Crixus,
dându-ne timpul necesar să ne așezăm în fața lui Spartacus și armatei sale șubrezite.
Trebuie să avansăm.
Ascultă sfatul acestui copil, și Roma poate cădea.
Și cu ea tot tot ce am sperat vreodată să atingem.
M-am săturat să te îndoiești
de fiecare cuvânt care curge de pe limba mea.
Atunci ai grijă să aibă sens.
Nu ne putem întoarce spre Roma.
Ne vom întoarce spre orice direcție decide tatăl meu.
Atunci ajută-l să ia decizia corectă.
Nu cea pe care crezi că vrea s-o audă.
Îmi urmăresc propriile dorințe.
Cum ai făcut când ai forțat-o pe Kore,
în noaptea în care tatăl tău a atacat Sinuessa ?
Te-am avertizat că faptele tale vor fi descoperite
Acum vei născoci minciuni, ca să mi se acorde o lecție...
Jocul s-a terminat, copile.
Curva Canthara spune despre cum te-a văzut
venind din cotul lui Kore.
Că a găsit-o folosită.
I s-a spus să nu destăinuie
ce i s-a întâmplat.
Dar pot fi foarte insistent.
Ai risca totul de dragul poveștii unei femei
care suge mădularul pe bani ?
Am făcut pariuri mai nesigure,
în anii trecuți.
Și sunt încă în picioare.
Atunci, de ce nu i-ai spus ?
Ar fi împins în pragul nebuniei de o asemenea trădare.
Aș vrea să fie privat de adevăr
pentru realizările viitoare.
Ce ai vrea de la mine ?
Să faci ce ți s-a cerut.
Ai încrederea tatălui tău.
Fă-l să raționeze,
și să-i duci vorbele așa cum am comandat...
Nu voi asculta ordinele tale !
Ar fi trebuit să accepți oferta, băiete.
Tatăl tău aproape ți-a grăbit sfârșitul la decimare.
Poate va reuși de data asta
când va auzi ce ai făcut...
Puneți mâna pe el !
Ridică-te !
Nu vei mai pune mâinile din nou pe mine.
Și nici nu vei mai împărtăși minciuni.
Nu mă poți omorî și să-mi scoți trupul
din tabără fără a fi observat.
Sunt Julius Caesar...
Țineți-l pe masă.
Ești din același material cu Metellus.
Și trebuie să fii învățat o lecție dură
despre cine este deasupra ta...
Dacă rostești ceea ce știi cuiva...
și voi spune tuturor că măritul Caesar...
a fost luat ca o femeie...
Ziua este a noastră.
Și când nu este ?!
Pregătiți-vă de marș.
Mai rămâne doar o luptă.
Roma se află în sfârșit în strânsoarea noastră !
Încă o legiune condusă de prostul Arrius
este tot ce stă între noi...
și o victorie ce va deveni legendară !
Acum o eternitate când încă mai respiram
în Casa de Batiatus...
dottore-ul meu, Oenomaus a cerut un răspuns
de la acei recruți care căutau gloria
pe nisipurile arenei.
"Ce se află cub picioarele voastre ?!"
Tărâm sfânt !
Udat cu lacrimi de sânge !
Și în această zi...
Roma va fi cea care le va vărsa !
Să începem ?!
Duceți focul afară.
Stați !
Scuturi !
Ridicați-vă scuturile !
Pozițiile din spate nu sunt amenințate.
Să sperăm că rămân astfel.
Numărul nostru s-a împuținat în absența lui Crixus
și a celor care l-au urmat.
Și dacă Crassus ar veni asupra noastră ar fi probleme.
Arrius a căzut !
Suntem ca niște Zei.
Cu Roma tremurând în fața noastră,
așa cum Spartacus a promis odată.
Dă raportul.
Oamenii sunt gata, Imperatorule.
Caesar.
Cum de ai ajuns astfel ?
M-am aflat într-o altercație rușinoasă.
Nu se va mai întâmpla.
Și de ce nu ești călare ?
Am dat comanda să atace la în picioare, Imperatorule.
Să adune oamenii de rând
care sunt de acord cu el în asemenea privință.
Să ne asigurăm că terminăm asta,
și să ne întoarcem în urmărirea lui Spartacus.
Vor încerca să trecă de poziții !
Să-i lăsăm să creadă că au reușit,
și să atacăm pe flancuri !
Ești Galul Neînfrânt.
Să le arătăm cum ți-ai făurit asemenea nume.
Sună hornul !
Adu sulițele și săbiile !
Și abate-te asupra lor.
Trimite-i în viața de apoi !
Tată !
Retrage-te și reformează pozițiile în postură de avantaj !
Bea-mi urină,
roman nenorocit.
Caesar !
Flancul de est a fost spart !
Avansați !
Sunt prea mulți.
Dacă Crassus va cădea, vom reuși să salvăm ziua !
Crixus !
Nu !
Nu aș vrea să părăsești așa devreme această lume, Gaius.
Crixus !
Faceți-o pe acea curvă să tacă.
Stați !
Acesta este galul care căuta căderea Romei ?
Și femeia lui.
Învinși de mâna mea.
Ți-am recuperat sabia.
A stat destul departe de mâinile care trebuie.
Omul mai trăiește.
Voi avea grijă să fie crucificat...
Nu.
Aș folosi oportunitatea să transmit un mesaj lui Spartacus.
Pentru a ști adâncimea eșecului său.
Și ce destin îl va aștepta.
Ia-i capul.